Stora människor är som meteoriter, som brinner för att lysa upp jorden
Napoleon Bonaparte
I den ryska revolutionens kaos verkade baletten gå under.
Den hade länge förknippats med aristokratin.
Balettens överlevnad hängde på ett fåtal personer-
-som insåg att den hade en roll att spela i den nya världen.
Men de hade olika motiv.
Vissa såg det som att bevara en unik rysk kulturell tradition.
Andra såg det som ett politiskt medel för sovjetisk propaganda.
I Rudolf Nurejev krockade kultur och politik på ett effektfullt vis.
Den sovjetiska supermakten drog det kortaste strået.
NUREJEVS MAMMA OCH SYSTRAR
Det finns nåt i varje ryss historia...
...vare sig han är jude, tatar eller bådadera-
-som dramatiserar en situation...
...som är starkare-
-och mer intensiv.
Det beror troligen på-
-att de har levt svåra liv-
-och i flera sekler har befunnit sig-
-i antingen snö eller lera-
-och nästan har varit fastselade-
-vid jorden och livets umbäranden.
När de sen befrias på scen, gör det
att de kan leva livet som de hade velat leva det.
Med uppsluppenhet och möjlighet att fokusera,
dramatisera och intensifiera känslan och tanken.
Det är som när solen lyser genom en lins
och man fokuserar strålen så att nåt börjar brinna.
Hela livet och hela universum
fokuserade sig genom de största ryssarna
och började brinna. Både publiken och de själva.
Jag föddes på ett tåg på transsibiriska järnvägen.
Far gjorde militärtjänst i Manchuriet.
Han ringde min mor...
...och tre av barnen och sa åt dem att komma.
Resan var väldigt lång. Den tog tolv dagar.
Jag lämnade moderlivet vid Bajkalsjön.
Med Nurejev kände jag samma typ av intensitet-
och uppsluppenhet
som stora konstnärer känner när de står på toppen.
Nurejev var en mänsklig panter.
Han hade en makalös, djurisk storhet och kraft.
Men han var ändå människa.
Det skapar en intensiv närvaro...
...som är omtumlande.
Men den enorma publiken-
-fängslas alltid av supermänniskor.
Han var ett fenomen-
-vilket han visste, förstås,
och ibland var han för medveten om det,
men han var ett fenomen
och tragiskt nog ämnad
att förtära sig själv och leva livet till fullo.
Du ogillar att prata om din bakgrund.
Du har en väldigt krass syn på den-
-men du har en fantastisk bakgrund.
Ni var väl väldigt fattiga?
Ja, det stämmer.
Chansen var alltså liten...
Få hade trott-
-att du skulle bli det du blev.
Nej, jag antar... Vi hade det ganska knapert.
Det fanns ändå inget att köpa.
Under kriget fick vi lämna Moskva och...
-Det var förstås väldigt jobbigt. -Hur jobbigt då?
PROFESSOR I HISTORIA
När kriget började och familjen blev evakuerad-
-hamnade de i södra Uralbergen.
I Basjkirien i Ufa.
De var flyktingar och levde under svåra förhållanden.
Det rådde brist på mat.
GABRIELA KOMLEVA, DANSPARTNER
Mor sa att träden
blev avbarkade så högt upp folk nådde,
eftersom de tillagade och åt barken.
UTDRAG UR NUREJEVS MEMOARER
"Vi sålde allt vi ägde för att få mat."
Jag minns min första dag på dagiset.
Mor hade satt på mig min syster Laras kappa.
Det finns inget bättre sätt att få en sexårig pojke att känna sig dum på
än att sätta på honom hans systers kläder.
Mor fick bära mig till skolan.
Så fort barnen såg mig-
-började de sjunga högt på tatariska:
"Vi har ett hjon i vår klass."
'Hjon' betydde tiggare.
Minns du ögonblicket när du ville bli dansör?
-När var det? -Det var länge sen.
Hur länge sen då? Kanske inte så länge sen som vi tror.
Det var 29 år sen.
Fadern låg i armén och de träffades inte förrän efter kriget.
Han växte upp i en moderlig miljö.
Man tror kanske att kriget härdade honom-
-eftersom han fick se många fasor,
men han befann sig i en mjukare, moderlig miljö,
vilket inte hade varit fallet utan kriget.
Hans mor uppmuntrade honom att dansa-
-vilket kanske inte fadern hade gjort.
När far kom hem från kriget
sa mor till honom att jag ville bli dansör.
Han var en orubblig motståndare till alla former av dans.
Hur löste du det?
Jag sprang i väg på kvällarna...
...och dansade med folkdansgrupper.
UR MEMOARERNA
"När jag var elva-
-träffade jag en kvinna-
-som hette Udelsova.
Hon var nästan en riktig balettlärare.
Hon hade aldrig undervisat,
men var väldigt musikalisk och bildad
och hade dansat för länge sen
i Diaghilevs Ballets Russes.
Jag kom den fantastiska 70-åriga kvinnan väldigt nära.
Hon åkte till Leningrad varje sommar-
-för att se nyheterna i balettvärlden.
Tillbaka i Ufa berättade hon allt för oss.
Det öppnade våra landsortsögon för en mycket större scen."
STALIN DÖD
VÄRLDEN FICK NYHETEN VIA RADIO
HANS VÄN
När Rudolf blev lite större gick han med i pionjärklubben-
-och började ta danslektioner där.
BYRÅKRATERNA I DE SOVJETISKA PROVINSERNA
VILLE ATT KREML LA MÄRKE TILL DERAS PROVINSER.
DÄRFÖR LETADE DE EFTER TALANGER-
-SOM KUNDE GLÄNSA NATIONELLT.
Varje gång jag gick till dansen, gav far mig stryk.
Han ville inte ha några fjollor i huset.
DANSKRITIKER
Han fick kämpa stenhårt för att bli dansör.
NUREJEV UPPMÄRKSAMMADES AV BEFATTNINGSHAVARNA I UFA.
FAMILJEN FICK LOV ATT SKICKA HONOM TILL LENINGRAD-
-OCH FICK EKONOMISK HJÄLP.
Jag ville studera i Leningrad.
Min syster sa: "Det finns bara ett tåg.
Ta det."
Resan tog en evighet.
Det tog tre dagar till Moskva.
Sen 16 timmar till Leningrad.
Från Ufa, som Gud skapade sist av alla
till Leningrad och det allra heligaste:
Vaganova-skolan och den skicklige läraren Pusjkin.
Bra jobbat!
Det var en viljans triumf. Som med Napoleon.
Han var nåt alldeles extra och det syntes.
En förfärlig skönhet har fötts.
Han blev snabbt Kirov-balettens solist.
HANS DANSPARTNER
Min gudmor var en känd sömmerska.
Hon uppfostrade mig.
När folk kom till oss var de tvungna att ringa på tre gånger.
En, två, tre. Bara så.
Om ringklockan ringde annorlunda visste vi vem det var.
Då tog hennes assistenter och jag tyget-
-och sprang och gömde oss-
-för att de inte skulle ta tyget.
Det var den jobbigaste,
svåraste,
och vidrigaste perioden i vårt liv och i vårt land, tror jag.
När vi blev övervakade på det viset.
Jag träffade Nurejev i Leningrad.
IMPRESSARIO
Han var en legend och väldigt välkänd.
Alla älskade honom.
Han var toppen och berömd.
Men alla visste att han var vild.
Jag minns mitt första år. Jag gick till en balett...
...för att se "Svansjön" eller nåt.
När jag kom tillbaka dit vi bodde var dörren låst.
Jag fick stå där och knacka länge.
Sen öppnade de och sa:
"Vi bestraffar dig eftersom du gick på balett."
Sen tog de min madrass.
Morgonen därpå...
...fick jag varken frukost eller lunch.
Jag gick till mina kompisar och åt frukost där.
HANS KOMPIS
Hans familj saknade utbildning och han blev förbluffad
när han fick träffa min syster, mig och mina vänner...
...som älskade lyrik, konst och musik.
Han trivdes hos oss.
HANS KOMPIS
Vi tog båda examen från tekniska högskolan.
Jag från den radiotekniska fakulteten
och min bror från den elektromekaniska.
Vi arbetade som forskare.
Vi fick inte resa utomlands.
Vi fick inga nya kylskåp, nya bilar eller så...
...men det gjorde oss inget.
Det sociala livet och socialismen var inte särskilt aktiv-
-utanför lägenheten.
Vänner umgicks i lägenheten-
-och oftast satt de i köket.
Vi kallade det "kökskultur".
Jag studerade ryska och litteratur på universitetet.
Rudolf följde med mig på föreläsningarna.
Dekanen gav sin tillåtelse och sa:
"Givetvis! Låt ungdomarna förkovra sig.
Det är roligt att se att en balettdansör vill lära sig nåt."
Under 50- och 60-talet-
-rådde det kallt krig.
Vi hade två bjässar.
Ryssland och USA.
Vi hade en politisk, militär-
-och kulturell kamp.
Det var en asymmetrisk kamp, för i väst fanns det...
I synnerhet i USA fanns det konsumentvaror.
Materiella saker som kylskåp-
-tvättmaskiner, bilar och sånt.
Men ryssarna kunde hävda att deras kultur var överlägsen.
Jämförde man väst och öst kunde ryssarna säga:
"Vi har inga kylskåp,
men vi har världens bästa balettdansare."
Våra myndigheter ansåg att rock'n'roll-
-var borgerlig musik och nåt dåligt.
Den sågades hårt.
Vi fick röntgenplåtar från läkarna...
...och vi uppfann några specialverktyg-
-så vi kunde spela in ljud.
När man granskade skivorna-
-såg man revben-
-eller människoben.
På helgerna spelade vi de här skivorna-
-och dansade till dem.
Vi tävlade med varandra.
Vi beslöt att vinnaren
blev den som kunde slänga upp en flicka så högt
att spåren efter hennes klackar
syntes i taket.
Rudolf medverkade, men inte så ofta,
eftersom han var rädd för att skada sina ben.
Men han gillade det skarpt.
UR MEMOARERNA
"Jag ser tillbaka med lite vemod
på stunderna med såna trevliga, perfekta kompisar.
Min forskare, hennes bror och Tamara
som aldrig missade en enda av mina föreställningar."
RYMDEXPERT
Sovjet letade efter personer...
EN MÄNNISKA I RYMDEN
...som symboliserade den sovjetiske mannen.
De uppvisade pliktkänsla, kamratskap...
De visade respekt och kom ofta från enkla förhållanden
och hade fått sin utbildning av Sovjet.
På sätt och vis liknade Gagarin och Nurejev varann
i den sovjetiska propagandan. De symboliserade den sovjetiske mannen.
Ett avhopp hade varit förödande.
Bolsjoj och Kirov blev vapen.
Chrusjtjov använde kulturen
för att förbättra det ryska anseendet utomlands.
Det låg i Chrusjtjovs intresse att låta Kirovbaletten turnera 1961.
De inledde i Paris-
-och åkte sen till London.
Det var första gången vi var i Paris.
Alla turnéer är viktiga för teatern-
-och för dansarna.
Men Paris är ett kulturellt centrum.
Slår man igenom i Paris-
-har man slagit igenom i hela världen.
De ville att Ryssland sågs som progressivt-
-och ett kulturellt belevat ställe-
-utan att ta några större risker.
Men problemet är... Vill man göra ett optimalt intryck-
-måste man ha de bästa dansarna.
Det måste vara nåt originellt, nytt och kraftfullt-
-och det var Nurejev.
Men med Nurejev kunde man inte få båda.
De fick ta den Nijinski-liknande figuren-
-och låta honom åka till väst-
-trots att de inte litade på honom.
Vi var helt uppslukade av dåtidens nattklubbar
och det var en utmaning att smyga sig hem osedd på morgnarna.
Det hände mycket.
Rudolf var hämningslös.
"Jag vill leva så här.
Jag vill inte leva i enlighet med era direktiv.
Jag går min egen väg."
Vi visste att han inte var lagd åt vårt håll.
De gick runt i Paris och pratade med dansare-
-träffade folk och kom hem sent.
DANSÖR
Vi gick ut med honom varenda dag.
Han var överlycklig. "Jag känner mig fri.
Jag är vän med en fransk dansör och är jätteglad."
Han var intresserad av allt.
Det var som ett studenthem.
Han kom hem sent-
och KGB-killen skällde på honom,
men de kunde inte göra nåt eftersom de behövde honom.
Vi fick en ny kompis i gruppen. Clara.
Hon var snygg, trevlig, välutbildad-
-och fästmö till André Malraux son.
Malraux var kulturminister.
Vi gick på hans premiärföreställning.
Publiken älskade honom och började applådera.
Han ropades in många gånger. Det var en triumf.
Men plötsligt insåg sovjeterna-
att hans personliga framgång
underminerade balettgruppens kollektiva framgång,
så den konstnärliga chefen beslöt
att han inte skulle särbehandlas.
KGB-killarna sa: "Han är oregerlig och lyder inte order."
De sa: "Flyg hem honom."
Men ambassadören sa:
"Nej, folket älskar honom.
Han gör så folk kommer för att se Kirov-baletten.
Han är dragplåstret."
Idioterna trodde sig komma undan med-
-att skicka hem honom till Ryssland.
Han var redan på flygplatsen.
När vi kom till flygplatsen
sa de: "Du är inte inbokad på planet."
Det var besynnerligt. Jag hade haft enorma framgångar
med Kirov-baletten...
...men fick inte plats på planet.
De kunde ha tagit nån annan, men att säga...
Då sa nån: "Chrusjtjov vill se dig dansa i Kreml."
Jag: "Med vem? I vad då?" De: "Allt finns där."
När jag kom till flygplatsen
såg jag Rudolfs min förändras helt. Han var sorgsen.
Jag sa: "Vad har hänt?" Han sa: "Jag är rökt.
Jag måste åka hem.
Jag får inte åka till London. Gör nåt, annars tar jag livet av mig."
UR MEMOARERNA
"Jag kände mig yr,
men jag bad nån ringa Clara och säga hej då
för jag trodde aldrig jag skulle få träffa henne igen."
Baletten åkte till flygplatsen.
Alla sa hej då till honom.
Osipenko grät.
Jag sa: "Rudolf, oroa dig inte.
Jag ska gå ombord på planet.
Vår chef är redan ombord.
Jag ska förklara allt, så du får följa med oss."
Jag gick ombord på planet.
Jag sa till chefen: "Vad sysslar du med?
Vi kan inte lämna kvar Rudolf.
Han är min danspartner.
Du vet ju hur han är."
Han sa: "Alla, jag kan inte göra nåt.
Nurejev får flyga till Moskva."
Gud förbjude att nåt händer. Jag kunde aldrig tänka mig.
Då kunde jag inte förstå vad som skulle kunna ske.
Jag sa: "Det här är rena vansinnet."
Han kunde antingen åka eller hoppa av.
Han kunde stanna i väst,
men då hade han aldrig fått återvända.
Han hade aldrig mer fått träffa sin familj.
Dessutom hade han trilskats i Paris
och skickades hem till Ryssland i onåd.
Det gjorde att hans karriär i Ryssland-
-kunde bli lidande.
Han kunde bli skickad till provinserna.
"Jag kände hotet öka.
Jag var som en fågel i ett nät som drogs åt allt hårdare.
Det var en kris, för fåglar måste flyga."
INSPELNING: NUREJEV
Jag beslöt att inte åka tillbaka.
"Jag såg Clara komma. Jag skrek att jag hade bestämt mig.`
Det var allt hon behövde höra.
Hon rusade till två flygplatstjänstemän
och sa att en rysk dansare ville stanna i Frankrike.
Tjänstemännen sa att de inte kunde kidnappa mig,
men att de kunde hjälpa och beskydda mig
om jag insåg följderna av mitt beslut."
Hon kom tillbaka och sa: "Pierre, det är fixat."
"Allt blev suddigt. Jag kände för att springa
i nån sekund, men det kändes som en evighet.
Musklerna var tunga och kändes som bly.
Jag trodde aldrig jag skulle kunna röra mig."
KGB-männen stod runt honom.
Jag kunde inte prata med honom.
"Sen, i det längsta och mest andlösa hopp
i min karriär
landade jag i armarna på de två tjänstemännen.
'Jag vill stanna', flämtade jag."
De franska poliserna sprang ut med honom.
KGB sprang, de började slåss... Sen var det klart.
"Tjänstemännen sa att reglerna stipulerade
att jag var tvungen att sitta ensam i fem minuter
för att tänka igenom det beslut
jag tänkte fatta.
Rummet hade två dörrar.
Om jag ville åka till Ryssland skulle den ena leda
till avgångshallen, där jag kunde gå ombord.
Beslöt jag att stanna i Frankrike
ledde den andra dörren till tjänstemännens kontor.
Två utgångar - två olika liv.
Jag såg det som en återgång till värdigheten.
Den rätt jag värdesätter mest av allt: Självbestämmandet."
Ingen är fri. Till och med fåglarna är fastkedjade vid himlen.
DET ANDRA PARIS
Det här är Frankrike, Paris gator-
-och en kommunistdemonstration.
Samtliga här är kommunister och de är många.
De skriker samma slagord-
-som skriks på Röda torget.
Hör bara.
Jag läste att du, efter ditt avhopp-
-blev skuggad av sovjetiska agenter
alldeles efter
och att de närvarade vid ditt första framträdande
och häcklade dig.
Det var inte de. Nej... Jag tror det var... Jag vet inte.
Jag tror det var nåt kommunistparti.
De kastade tårgasgranater och glas på scenen.
Det var ett otroligt ståhej i Paris.
Hur lyckades du fokusera?
Det var svårt.
MARQUIS DE CUEVAS INTERNATIONAL BALLET
HANS DANSPARTNER
Jag var sista tjejen på vänster sida i "Polonaise",
så när han kom ut, for han omkring framför mig.
Jag glömmer aldrig hans ögon och blick. Han var livrädd.
Han var livrädd, men lät inget stoppa honom.
1961 blev Juri Gagarin första människan i rymden,
vilket var en enorm propagandaseger för Sovjet,
men bara två månader senare hoppade ikonen Nurejev av,
vilket väst kallade för sovjetiskt misslyckande.
De kom ned på jorden igen.
Den ideologiska konflikten mellan parterna eskalerade
och bara två månader efter Nurejevs avhopp
byggdes Berlinmuren.
Den blev en symbol för konflikten mellan parterna.
UR MEMOARERNA
"Strax efter otrevligheterna på teatern-
-åkte jag på semester.
Jag skulle dansa i Deauville i augusti
och fram till dess flöt livet bara på.
Den enda jag träffade under den tiden som gjorde ett outplånligt intryck,
var den amerikanske fotografen Richard Avedon.
Han bad att få fota mig
och när jag såg fotona
insåg jag att han hade förstått mig."
Hela hans kropp svarade med förundran över sig själv.
Det var en typ av narcissistisk orgie.
Med en person.
HANS LEVNADSTECKNARE
Erik Bruhn var dåtidens bästa dansare.
Jag såg honom dansa och han var så lysande
att jag sa till min förläggare: "Jag vill skriva en bok om honom."
Samtliga flickor i min generation
var kära i Erik Bruhn.
Han hade en dansk brytning
som var väldigt sexig. Den kastade om orden på nåt vis.
INSPELNING: ERIK BRUHN
Han hade sett mig dansa i Ryssland.
På film.
Hans lärare Pusjkin hade sagt:
"Se på honom. Du kan lära dig mycket av honom."
Rudolf tänkte: "Jag vill bli som den här killen.
Det ska jag bli vad som än händer."
Han är en fantastisk skådespelare-
-dansör och skapare.
Nurejev flög till Köpenhamn-
-och de träffades.
Det blev inte bara ett möte mellan två dansgiganter.
Den 23-årige Nurejev-
-slängde en blick på Erik och...
Det var magiskt. De blev kära.
Jag hade aldrig sett
en så skicklig och inspirerande dansör på scen.
Jag tror han säger detsamma om mig.
INSPELNING: ERIK BRUHN
Hade det inte varit för honom och hans drivkraft
hade jag lagt av.
Han förlängde min karriär med minst tio år.
Varje skapelseprocess måste inledas med förstörelse.
DEN SOM VET NÅT OM DEN HÄR MANNEN-
-OMBEDS KONTAKTA RYSKA AMBASSADEN
Rudolf hoppade av den 16 juni 1961.
Jag fick veta: "Du har avskedats från universitetet.
Hur kan vi ha en lärare
i ryska och litteratur
som misslyckas att se folkets fiende bredvid sig?"
Jag fick inte lämna landet på tio år.
Jag fick utestänga det
och tänka: "USA-resor är inte viktiga."
Jag blev inte befordrad på tio år.
Livet på den tiden var grymt.
Rudolfs avhopp ställde till stora problem för oss.
Rudolf ställdes inför rätta i sin frånvaro.
PROBLEM FÖR EN FURSTE
Rudolf fick sju års fängelse.
Han stämplades som landsförrädare.
KNÄCK FÖRRÄDAREN NUREJEVS BEN, SA KGB
Fadern var medlem i partiet-
-och för honom blev det en katastrof.
Rudolfs mor fick order om att offentligt ta avstånd från sonen
Hon vägrade och kastade sin partibok.
MARGOT FONTEYNS LEVNADSTECKNARE
Margot var framgångsrik.
Folk hade sovit ute för att få se henne
ända sen hon var ung.
MARGOT FONTEYN I "SYLFIDERNA"
Hon slog igenom tack vare kriget-
för de fick resa runt i Storbritannien
för att roa soldaterna.
GLOBE BALETTSÄSONG
Folk hade inget annat att göra.
Det fanns lite att göra under kriget, men baletten fick fotfäste i England.
I slutet av kriget var hon älskad av allmänheten.
De kände henne på ett personligt plan eftersom hon hade besökt deras städer.
Hon hade en känslofull kvalitet. Hon hade nåt visst.
Robert Helpmann sa
att hon hade förmågan att få en att vilja gråta.
Bill, visst är hon fin?
Nån dag kanske nån säger samma sak om dig.
Nån dag kommer du att nå toppen.
-Tror du det, Bill? -Givetvis.
Allt med henne var perfekt. Hon var vänlig, trevlig...
SKÅDESPELERSKA
Margot var gudomlig. Hon var bedårande.
Hon var som en vacker fågel.
Hon hade en utsökt hållning.
Det var svårt att förstå vad Margot Fonteyn gjorde-
-i Panama med en Kalasjnikov.
MARGOT HEMMA HELSKINNAD
På flygplatsen överträffade verkligheten dikten.
Efter att ha släppts ur fängelset i Panama kom Margot Fonteyn hem.
Hon var behärskad och gjorde sig redo för ännu en pärs: pressen.
Alla undrade om hon och maken dr Roberto Arias-
-hade försökt störta Panamas regering.
Tito försökte alltid göra revolution
och hade samlat ihop uniformer och vapen.
Margot bar faktiskt ut grejer åt honom.
Vapen gömda i dambindor och sånt.
MARGOT INSPÄRRAD
Hela grejen var förfärlig, en hemsk skandal.
Margot kastades i fängelse, men folk gav henne fortfarande rosor där.
Det blev frågor i parlamentet och seriestrippar.
Det gjorde Royal Ballet rasande.
De tog avstånd från henne.
INSPELNING: GRUNDAREN AV ROYAL BALLET
Margot Fonteyn bjöd in honom att dansa på Drury Lane.
Hon var över 40 då.
Han var inte inbjuden, direkt. Han kom bara dit.
F.D. CHEF ROYAL OPERA HOUSE
Han hade skrivit till Margot och sagt:
"Jag vill dansa med dig på galan."
Genial är en synonym för magisk-
-och poängen med magi är att den är oförklarlig.
INSPELNING: YEHUDIN MENUHIN, VIOLINIST
Jag hade turen att hitta honom och Margot samtidigt.
Jag fick dem båda när de stod på toppen
för hon hade fått nytt liv genom honom.
Han hade fått en elegans
som förvandlade honom från lejon till panter.
Det var ett fantastiskt ögonblick.
Efter de första två repetitionerna av "Giselle" litade hon på mig.
Margot var väldigt ensam i sitt äktenskap.
Hon hade stängt sitt hjärta.
När Nurejev gjorde entré gjorde hon motstånd
eftersom hon ansåg sig för gammal för att dansa med honom.
Det är totalt engagemang och en total satsning.
Hon har satsat allt på mig.
När hon gick med på att dansa med honom
och insåg hur roligt det var, öppnade hon sitt hjärta igen.
Det gjorde henne glad, för hon kunde göra comeback.
Tack vare honom blev hennes position som stjärna oantastlig.
INSPELNING: MARGOT FONTEYN
Jag tror inte vårt samarbete hade blivit så lyckat-
-utan åldersskillnaden.
För det som hände var... Jag gick ut på scen
och tänkte: "Vem vill se mig med ett ungt lejon,
som hoppar tre meter upp och gör otroliga saker?"
Men Rudolf visade en enorm respekt för mig
eftersom jag var en äldre, etablerad ballerina.
Det skapade en laddning. Vi gick båda ut på scen...
...inspirerade av den andre och det funkade på nåt vis.
Sen tog vi "Svansjön".
Vi var mycket olika.
Jag sa: "Din tolkning är fantastisk,
men det är inte min grej. Jag känner mig inte hemma.
Man kan inte samtala på scen
så det är bäst jag tackar nej.
Annars måste du tyvärr ändra på din rolltolkning."
Och...
Hon funderade på det nån dag och sa: "Okej."
Ändrade hon på sig?
"Ja. Jag gör rollen som du vill ha den."
KOREOGRAFEN KENNETH MACMILLANS ÄNKA
Det var som nåt från yttre rymden.
Dittills hade männen varit en form av "porteur".
De stod bakom ballerinorna och stöttade dem
och hade enstaka solon,
men den engelska stilen var extremt artig och förfinad,
men sen dök en enastående, djurisk person upp.
Han la ribban på en helt ny nivå.
Folk blev hagalna.
"Det är vår uppsättning.
Hur vågar ryssen komma hit och ändra på den?"
Det skapade spänningar.
INSPELNING: NUREJEVS LEVNADSTECKNARE
Det fick en förödande effekt på de lokala dansarna
för många av de yngre försökte klättra till toppen,
men plötsligt dök den här varelsen upp.
En medlem i Covent Garden sa:
"Han var precis som kriget.
Han utplånade en generation engelska dansare."
Vi blev en kropp och en själ.
Vi rörde oss åt samma håll. Vi kompletterade varann.
Varje armrörelse, varje huvudrörelse...
Det fanns inga kulturella eller åldersmässiga skillnader.
Vi absorberades av rollerna. Vi gick in i dem.
Ta telefonen och ring era vänner och berätta
att Margot Fonteyn och Nurejev ska vara med
i kvällens program. Hämta telefonen.
Deras stjärnstatus ledde till superladdade föreställningar.
Publiken blev helt galen. Jag menar alltså helt galen.
Vi var väl medvetna om att det var en gyllene era.
Fotbollsspelare har det så här jämt.
Gapandet och skrikandet. Det var otroligt.
Det slog allt som vi hade varit med om tidigare.
Vi ska se Rudolf Nurejev och Fonteyn.
Ibland skickade jag brev till honom,
men Rudolf fick mängder av brev från hela världen.
POSTRUMMET PÅ ROYAL OPERA HOUSE
De la dem i en säck och slängde dem, för de hann inte att läsa alla.
Jag tror mina brev hamnade i säckarna.
MITT SPRÅNG MOT FRIHETEN
Det var härligt, men galet.
Det var som Beatleshysterin, men handlade om balett.
-Vet du vilka Beatles är? -Jadå.
Vad tycker du om dem?
De är intressanta killar som sjunger bra.
Vad ska jag säga mer?
"Jag vill inte umgås med galna människor", sa Alice.
"Det går inte att undvika", sa katten.
"Här är vi alla galna. Både jag och du."
"Hur vet du att jag är det?" sa Alice.
"Det måste du vara, annars hade du inte kommit hit."
"Alice i Underlandet" - Lewis Carroll
HANS VÄN
Jag var på en fin middag i Belgravia.
Alla ville träffa Nurejev, som skulle komma efter sin föreställning.
Vi var kanske 14 personer där.
Vi var uppklädda och det var väldigt formellt.
Klockan 23 öppnades dörren och Nurejev anlände.
Alla i rummet sa: "Herregud! Han är här."
Nån sa: "Ge honom nåt att dricka."
Han gjorde som stora dansörer gör.
De får vanliga rörelser att se underbara ut.
Han tog en flaska körsbärskonjak och halsade den.
Hela rummet blev knäpptyst.
Sen verkade han sväva till ett bord.
Det var vackert dukat med kristall och silver-
-och han gick bara mot värdinnan.
På den tiden hade alla kvinnor avancerade frisyrer
med kanske fyra hårstycken ovanpå varandra.
Han sträckte bara ut handen
och slog av ett hårstycke på en av gästerna.
Hon blev förtjust.
I stället för att bli arg sa hon: "Toppen."
Jag hade aldrig sett nån bli mottagen så.
Jag talar väldigt dålig ryska.
Dålig engelska, dålig franska, dålig italienska
och mitt eget språk har jag nästan glömt. Tatariska.
Vi kan väl tala om ditt hetsiga humör?
Okej.
Jag har hört att du är hetlevrad och lynnig-
-som alla konstnärer. Jag är likadan.
Jag undrar... Om du plötsligt skulle bli arg på mig nu...
Jag blir inte arg hux flux,
men om du envisas med att ställa idiotiska frågor
kommer du få mothugg på olika vis.
Till slut slår ljuset om till gult och sen till rött.
UR MEMOARERNA
"Jag ser inte oss Nurejevs som riktiga ryssar.
Vi är tatarer.
Det är precis 200 år sen-
som de mäktiga och magnifika basjkir-krigarna
som inte hade besegrats under 700 år,
tvingades kapitulera till Ryssland.
De försvann på stäppen,
men basjkirerna miste aldrig sin okuvliga karaktär
som gjorde dem fruktade på medeltiden.
Från Asien till floden Neva.
Jag kan inte definiera vad som skiljer en tatar från en ryss,
men jag ser skillnaden i mitt kött.
Vårt tatarblod flyter fortare och är alltid redo att koka,
men ändå verkar vi vara trögare än ryssarna.
Känsligare.
Vi är en märklig blandning av ömhet och brutalitet."
SNICKARE PÅ ENGLISH NATIONAL OPERA
Han brann för sin konst.
Han var självkritisk.
Om han misslyckades svor och sparkade han.
Han hade folk som tog hand om honom på scen
och han sparkade, slog och gav dem örfilar.
Jag såg det själv. Han tog ut det på dem.
Men allt berodde på hur han presterade.
INSPELNING: GRUNDAREN AV NATIONAL BALLET SCHOOL
Jag hade en liten pojke som spelade page.
Han kom fram och var uppjagad. Han sa: "Mr Nurejev talade till mig."
Framfoten!
Jag sa: "Så roligt. Var han trevlig?"
Han sa: "Han bad mig dra åt helvete."
Jag skrattade och gratulerade honom,
eftersom mr Nurejev hade talat till honom.
Kan vi köra...
PRIMA BALLERINA, NEW YORK CITY BALLET
Fonteyn och Nurejev tillhörde societeten.
Sen blev de gripna i San Francisco. Det var som om hela världen stannade.
Vi griper dig för att besökt ett ställe
där knark brukades.
-Det visste jag inte. -Och förargelseväckande beteende.
Nej.
Det var... Vad kallas det när de griper folk för rattfylla?
De brukar fota dem och oftast ser de bakfulla ut och håller en skylt-
-men på deras foto satt de bara där.
Jag har för mig att hon hade päls på sig.
De var enormt stora.
Numret är 3 191.
DANSÖR
Rudolf stod där med en närmast föraktfull blick
som ändå var utmanande. "Vill ni se på mig?"
Okej, Rudolf.
-"Gör det, då." -Skriv under här.
"Jag är Nurejev, det är inte ni."
-Får vi se er i kväll, miss Fonteyn? -Absolut!
Rudi, får vi se dig på scen i kväll?
-Det är bara ett jobb. -Kör, chaufför!
Det var en omtumlande tid med Rudolf och Erik.
Det gick inte att undvika att bli förälskad i dem.
Jag var förälskad i dem båda.
Vi var inte så med Rudolf.
Vi var inte kära i Rudolf.
Vi älskade honom, bara.
Men med Erik Bruhn kunde man knappt prata.
De var båda perfekta män, fast på helt olika vis.
HANS DANSPARTNER
Jag diskuterade aldrig personliga saker med Rudolf.
Men man såg att det var två dansörer som mätte sig med varann.
"ROMEO OCH JULIA"
Det hade inte förvånat mig om han och Margot var ett kärlekspar.
Inte det minsta, men jag undrar...
Det hade varit en otroligt invecklad typ av förbindelse
med undermedvetna, sublimerade känslor
om kvinnor, om modern, det moderliga, gudinnan...
Det måste ha varit nåt som var mångfasetterat
och väldigt djupt och invecklat som förde dem samman,
förutom deras lysande dans
och renheten i den typen av kommunikation.
Men herregud... När de väl dansade
hade han en vördnadsinbjudande, djup kärlek
för henne. Även respekt.
Återigen, den kan ha varit hopblandad med gud vet vad.
Den där scenen... Balkongscenen.
Jag minns när han gjorde några variationer.
Han bara exploderade på golvet när han kom från växlingen.
Jag ryser när jag tänker på det.
Jag såg "Romeo och Julia"
och föreställningarnas teatraliskhet...
Känslan av att de skulle uppträda.
Det var som Frank Sinatra eller Elvis Presley.
Fonteyn och Nurejev.
De var Romeo och Julia. Det var det man såg.
HAN BÄR ALDRIG KLOCKA, MEN GLÖMMER ALDRIG ATT RINGA SIN MOR
Nurejev kritiserade inte Sovjet öppet,
eftersom hans familj bodde kvar där och riskerade att drabbas av det.
När Kirov-baletten kom till London
gav de oss ryska tygmärken från företagen som presenter
och jag fick ganska många.
En kväll när Nurejev skulle uppträda
hade jag på mig några av dem och han blev skogstokig.
Han slet loss dem, kastade och stampade på dem.
Han sa: "Bär aldrig dem här."
Han fick inte träffa sin mor i Ryssland.
Hur vågade jag bära ryska tygmärken?
Han måste ha varit väldigt frustrerad
över att inte få uttrycka sina känslor.
Ett sätt på vilket balett och politik förenades i rysk politik var-
-att "Svansjön" användes
som utfyllnad i tv vid politiska kriser.
Under Brezjnev-eran spelade de i alla fall "Svansjön".
Jag tror det berodde på att det är en klassiker skriven av Tjajkovskij.
Den är melodisk och den handlar dessutom om folket - svanarna.
De gör en "pas de quatre" ihop. De dansar i gruppering.
Det gör det de måste. Det var ingen slump att de tog det verket.
I kväll ska Maria Tallchief och Erik Bruhn
dansa "grand pas de deux" från "Don Quijote".
Med tanke på den Rudolf var,
gjorde han det som föll honom in.
Han började tillskansa sig den makt och uppmärksamhet
som dittills hade varit Erik Bruhn förunnad.
Den som dansar med ballerinan Maria Tallchief är Rudolf Nurejev.
Erik började till och med bli överskuggad-
-av den här hetlevrade unge dansören.
RUDOLF NUREJEV KOMMER ERSÄTTA ERIK BRUHN
Det finns inte plats för två stjärnor i samma omloppsbana.
"Henrik IV", del ett. William Shakespeare
De grälade jämt.
Jag blev inbjuden att äta middag med dem-
-men de grälade så mycket att jag sa:
"Hej då. Jag vill inte bli åsyna vittne till ert gräl.
Det kommer leda till trassel."
INSPELNING: ERIK BRUHN
Vi kanske var som två kometer i samma bana som krockade.
Det blev en explosion och i den skedde ett möte.
Vi var ämnade att krocka.
-Ja. -Krocken inträffade.
När det hände fanns det ingen återvändo
förutom minnet av det, om man nu beslutar sig för att minnas det.
Han sa att man måste välja mellan
att lägga sin energi på en levande varelse,
eller på sin kärlek till konsten. Man måste välja en av dem.
Han sa: "Ja, man måste hänge sig åt nåt.
Hänger man sig åt en person tillhör man denna
och allt man gör är avhängigt den personen.
Om man hänger sig åt konst kan ingen ta dess plats.
Det är omöjligt.
Personen kan göra en sällskap så länge hon står ut,
men om man mister henne, gör det inget."
I Frankrike säger vi "c'est un sacerdoce." Han valde konsten.
Var känner du dig hemma?
-I dansen. -Bara där?
-Inte i nåt land? -Nej.
Du lever enbart för dansen?
Plötsliga glädjestunder har plötsliga slut
De förtärs som eld och krut
När de möts i en kyss, exploderar det
"Romeo och Julia" -William Shakespeare
MARGOTS MAKE SKJUTEN
BRÅK I PANAMA TILLSTÅNDET ALLVARLIGT
Vid mordförsöket på Tito var hon med Rudolf.
Hon hade väntat på att han skulle höra av sig, eftersom hon ville skiljas.
Hon hade tröttnat på hans otrohet.
MARGOT FONTEYNS MAKE OTROGEN
Men hennes mor sa: "Du måste åka till honom.
Vad ska folk säga?" Det var det viktigaste för Margot.
Vad skulle folk säga?
Hon flög till honom och när hon fick se honom...
...blev hon förfärad och helt förändrad.
Hon ändrade sig.
Det var då Rudolf miste henne.
Från den stunden lämnade hon inte Titos sida.
1974 hoppade Kirov-balettens stjärna Michail Barysjnikov av-
-till väst under en turné i Kanada.
EN DUBBELSNYTING
Rudolf och Margot hade redan gjort danssuccé.
Sen kom Misha och gjorde det igen.
Det blev en dubbelsnyting mitt under kalla kriget.
Jag dansade med Misha i Vita huset 1978-
-och det direktsändes i tv.
Patricia McBride, Rudolf, jag och Misha dansade.
Amerikanerna tänkte:
"Kolla! Vi har en ryss som dansar till Balanchine.
En annan ryss som dansar till Stravinskij
och en ryss i Vita huset som dansar med två amerikanska ballerinor.
Där fick du, Ryssland!"
Det var komplicerat.
Allt som Rudolf gjorde globalt ställde till problem för ryssarna.
Det här är ingen politisk fråga, men...
Saknar du Ryssland i nåt avseende?
Själva landet?
Ryssar talar ofta om kärleken till fosterlandet, bergen och stäppen.
Jag har inte blivit nostalgisk än.
Det kanske kommer när jag slutar dansa.
I 16 år har han försökt få utrese- tillstånd för modern och systrarna.
1975 skrev Sovjet på Helsingforsavtalet,
som reglerar mänskliga rättigheter.
Nurejev kan ha trott att det skulle möjliggöra resande,
men det här var året efter Solzjenitsyn hade tvingats i exil
och ett år efter Barysjnikovs avhopp, så det var en förvirrad tid.
Fram tills i dag har Nurejev sagt lite om sina problem med Sovjet.
Mor gick till kontoret i Ufa. Tjänstemännen sa:
"Varför vill du åka till väst?
Du är för gammal, trött och sjuk."
De försökte tvinga henne att skriva på ett papper...
...där hon intygar att hon inte vill lämna landet.
Jag vädjar till er...
Hjälp mig.
KONSTNÄRLIG CHEF
Stämningen i New York härstammade från 60-talets frigörelse,
på alla vis.
Kvinnans frigörelse, sexuell frihet, lyrik...
Allt som hade med kultur att göra ifrågasattes och förändrades.
Det eldade på 70-talets drivkraft.
Möjligheterna... Den konstnärliga sfären kände sig helt fri.
MARTHA GRAHAMS SKOLA FÖR MODERN DANS
Hade du velat arbeta med Martha Graham?
Absolut! Jag menar... Hon är en stor konstnär.
Jag hade gärna fått influenser från henne.
INSPELNING: MARTHA GRAHAM
Rudolf stod och tittade på mig bakom scenen.
Vi pratade inte om något alls. Till slut berättade han.
Han ville testa nåt nytt...
...och ville experimentera till max.
Han sa: "Jag gör mig gärna till åtlöje."
GRUNDARE AV ETT AIDSPROJEKT
Jag gick på föreställningarna
och att ha en romantiskt utbildad
sovjetisk balettdansör i den här jordnära konstformen
var helt otroligt.
Publiken tyckte det var väldigt spännande.
När vi såg filmen som Rudolf hade skickat till oss...
När Rudolf gjorde nåt i klassisk stil blev Udelsova väldigt nöjd,
men när han gjorde nåt i modern stil
sa hon: "Det där har jag inte lärt honom."
De som tyglar sin åtrå gör det eftersom
deras är svag nog att bli tyglad
Vi kan väl prata om ditt sexliv?
Ja? Ska vi köra 50/50?
Kom till Man's Country och se vad vi har att erbjuda.
På Man's Country finns alla faciliteter
och här finns nåt för alla.
Kom till Man's Country och träna upp din kropp eller lär känna nån annans.
Besöker du oss kommer du att komma många gånger.
Är det viktigt att hålla privatlivet privat?
Det finns en gräns.
Får du ett sug efter en föreställning?
Är det skönt att komma bort från publiken eftersom du avgudas på scen?
Ibland är det så.
Ibland måste man tanka ny energi.
När man har dansat har man svårt att somna efteråt.
Det tar fyra, fem timmar att varva ned.
Jag träffar ofta ungdomar.
VD, KEITH HARING FOUNDATION
Folk säger ofta: "Jag hade velat leva på 80-talet.
Den eran var fantastisk."
På sätt och vis var den det...
...men glöm inte det andra som hände.
1982 började vi höra om killar som avled.
DANSÖS OCH AIDSAKTIVIST
Folk var livrädda.
Festen tog slut.
Vi började begrava våra kompisar. Det var som i ett krig.
Bara ynglingar skickas ut i krig och de är de enda som dör.
Vi hade servitörer, kanske skådisar och dansare, som ville slå igenom.
De arbetade med catering och började bära handskar.
De rika trodde att bögarna skulle smitta dem.
Prinsessan av Wales var inte det minsta rädd
vid sitt besök på Middlesex-sjukhusets aidsavdelning.
Folk hade spekulerat i om hon skulle ha handskar
när hon skakade hand med patienterna.
Om du blir frestad att festa hela natten...
Hur tänker du?
Är frestelsen stark nog, gör jag det.
Det är roligt och kan dessutom gynna min dans.
Bastuklubbarna, som gjorde att aids spreds
hade inte bett om att få sprida ett okänt virus.
Det var en sexuell revolution. Kvinnor var fria, män var fria.
Män och män var fria. Det rådde en känsla av frihet,
vilket ledde till att ett fruktansvärt virus
spreds utan nåns vetskap.
President Reagan dröjde i åtta år innan han yttrade ordet.
Om vi hade haft en civiliserad, vuxen person i Vita huset
hade kraftåtgärder vidtagits mot den här sjukdomen.
OKUNSKAP = RÄDSLA TYSTNAD = DÖDEN
BEKÄMPA AIDS
Men till personalens glädje hade hon inga handskar på sig
och hon skakade hand med samtliga patienter.
När prinsessan Diana gjorde det fick alla andra skämmas.
Alla usla högerdårar som påstod att aids var ett straff från Gud.
Dansens arv förs vidare genom dansarnas kroppar i varje generation
och när en stor del av en generation utplånas, drabbas vi hårt.
Vi miste en generation av de här enastående och kreativa dansarna.
Det var förödande.
I fjol blev amerikanerna begeistrade
av ledaren till ett land de tidigare inte hade litat på.
1985 tog Gorbatjov över
och förbättrade systemet med sin "perestrojka".
GORBATJOV NY LEDARE
Jag har alltid sett Gorbatjov...
...som en välsignelse. Han var gudasänd.
Han är ett pr-snille. Jag menar... Att kliva ur bilen på det viset...
Ryssland hade alltid drömt om en upplyst ledare
som skulle visa vägen.
UNDERBARNET TAR ÖVER
-En frälsare. -Det var som Jesu uppståndelse.
Har du familj kvar i Sovjet? Vad tycker de?
Blir de gradvis allt friare?
Det är som en present man inte vågar öppna för fort.
DANSPARTNER OCH ÄNKA EFTER KOREOGRAFEN FLEMING FLINDT
Fleming träffade honom på hotellet alla bodde på då.
Han åt frukost när nån kom ned och vidrörde honom
och skrattade. Det var ett rosslande skratt.
Erik hade rökt för mycket och druckit för mycket whisky.
Fleming sa: "Erik, vad är det för fel på din röst?"
Han sa: "Det är tidigt på morgonen."
Men i själva verket var det cancern som tog hans liv.
Jag vet att Rudolf kom till Eriks dödsbädd.
De stod varann nära in i det sista.
De älskade varann innerligt.
Att få ha känt dem ihop var...
De var de främsta dansörerna i världen.
Jag har kvar hans minnestal från begravningen
och han citerade Shakespeares "Hamlet".
"Farväl, Danmarks prins."
Jag skrev ett brev till honom.
"Läkaren sa att din mor har max ett år kvar i livet."
Vill man ha goda relationer med väst och få nedrustningsavtal
och visa att man är demokrat måste man visa det och låta folk resa fritt.
Han ringde: "Jag får åka till Ryssland och hälsa på mor."
Jag sa: "Fantastiskt." Han: "Det är ett under."
Jag sa: "Åk dit, men ställ inte till bråk. Var försiktig."
Nurejev fick ingen vip-behandling.
Han fick köa i tullen som alla andra.
Rudolf bad mig komma till flygplatsen i Moskva.
Jag träffade honom för första gången på 28 år.
Nurejev var överväldigad av att vara tillbaka i sitt hemland.
Jag är glad att vara här och få träffa min mor.
Hur mår hon?
Hon är ganska risig. Det är allt jag kan säga.
Blev du överraskad när du fick visum?
Inte direkt. Jag trodde nog att medmänskligheten skulle segra.
Han har bara tre dagar på sig och måste åka 130 mil dit hans familj bor.
Rudolf sa att mamman inte kände igen honom-
-men det var inte sant,
för dagen därpå när Alfia frågade henne:
"Minns du vem som var här i går?"
Hon sa: "Rudik."
När han hade problem ville han prata sent.
Han ringde kl. 03. Jag sa: "Det är Rudolf."
"Det är jag. Jag stör väl inte? Vi kan prata i morgon."
Jag: "Nej, nu är jag vaken. Vad vill du?"
Han sa: "De har bett mig bli chef för Paris-operan."
Jag: "Fantastiskt."
Det han gjorde med Paris-operan...
Där hade bekvämligheten tagit över.
Han tolererade inget trams. De skulle arbeta.
Han tänkte visa dem vad det innebar att arbeta.
Hans uppsättningar kännetecknades av hans energi.
Man kunde inte bara slappa.
Man var tvungen att ge järnet i dansen
för det var vad uppsättningen krävde, vad Nurejev krävde
och vad traditionen krävde, och det var fantastiskt.
Det som är sant om världens ondska är även sant om pesten.
Den hjälper människan att överträffa sig själv.
Jag såg honom på Paris-operan en gång.
Mästaren var där.
Hon hade en brosch.
Jag vet inte vad som hände,
men hon började blöda eftersom det var fel på broschen.
Rudolf tog hennes hand och sa: "Tvätta händerna omedelbart."
När Nurejevs egen hälsa vacklade
hamnade han i ett förfärligt, nästan krigsliknande tillstånd.
Det var troligen hans livs sista stora utmaning och den var hopplös
för när han blev sjuk var det en dödsdom. Det fanns ingen bot.
INSPELNING: JAMES WYETH
Han bodde hos mig. Det var som att ha en panter hemma.
Man visste inte om han var människa eller djur.
Han var otroligt intensiv, vilket jag hoppas att man kan se i teckningarna.
Som födelsedagspresent... Vill du åka till Sovjet och uppträda?
Det kanske är en bra tid.
I det nya Ryssland. Hade du velat det?
Det kanske vore en bra idé att göra en uppsättning där.
Det vore en ära för hela världen om du visade upp din genialitet i Sovjet.
Det hade kanske blivit ett av de sista kapitlen i ditt liv.
Tack. Jag vet att du måste i väg till baletten.
Du kanske tror det, jag kanske tror det,
men det kanske inte de gör!
Perestrojka. Det måste finnas nån rättvisa.
Vi i Västtyskland har levt med muren sen 1961-
-och nu är det dags att riva den.
FRIHET! BERLINMUREN FALLER
10 NOVEMBER 1989
Han gick varvet runt. Muren rasade
när han uppträdde i sitt hemland för första gången på 30 år.
Det måste ha varit tillfredsställande.
RUDY ÄR TILLBAKA
"När jag var elva år träffade jag en kvinna-
-som var gammal och hette Udelsova."
Udelsova hade hunnit bli hundra år.
Det var ett rörande möte.
Jag var där och såg det.
Jag skulle vilja ta fotot härifrån.
Jag har övat in alla mina roller på den här scenen.
"Giselle", "Svansjön,
"Le Corsaire", "Laurencia", "La Gayane".
Allt gjordes här och när jag sen började i Kirov-baletten...
...gjorde jag alla de rollerna direkt.
-Du hade alltså redan gjort dem? -Här.
Plötsligt sprang folk runt och skrek: "Var är Nurejev?
Margot Fonteyn behöver pengar bums."
Jag visste att hon var pank.
Tito hade gjort slut på allt.
Han bekostade en dyrbar klinik åt henne-
-så att hon fick bra vård.
Sorgen är priset vi får betala för kärleken
Drottning Elizabeth II
Han besökte henne på sjukhuset och hon riskerade amputation.
Hon var i dåligt skick.
Han sa: "Oroa dig inte. Du får hoppa på ett ben."
De pratade om hur illa ställt det var,
men han berättade aldrig om sin egen sjukdom.
När de pratade försökte de muntra upp varandra,
men båda blev helt förkrossade när de fick se den andre.
Han blev förtvivlad när hon dog.
Han ringde folk mitt i natten och grät i luren.
Han sa inte ens sitt namn. Han grät, bara.
Han sa: "Vad är meningen med livet nu när hon är död?"
Han älskade henne.
Vi hade tur som fick de där fantastiska åren ihop.
Hon blev en nära vän.
Hon är en del av min familj.
Jag har bara henne.
MINNESGUDSTJÄNST FÖR MARGOT FONTEYN DE ARIAS
Mitt i rusningstrafiken körde trupptransportfordon från Röda armén-
-på Moskvas gator på väg mot Kreml.
De började röra på sig kl. 04. Det var första tecknet på kuppen-
-som störtade Michail Gorbatjov.
En av de sammansvurna sa:
"Vi var dumma.
Vi trodde att de skulle gilla att vi spelade 'Svansjön'."
De gjorde som Brezjnev och partiledningen hade gjort-
-men det gick inte hem.
I december 1991 upphörde Sovjet att existera.
Vi gick in i en ny era.
Året därpå blev han svårt sjuk.
Han fyllde år och det blev hans sista födelsedag.
Man lever så länge som man kan dansa
Fortsätt.
Då var han döende.
Under sina sista sex, nio månader
hade han satt upp mästerverket "La Bayadère"
som många såg som en av de stora 1800-talsbaletterna.
Uppsättningen var vacker och dansen lysande.
Det var unga dansare.
På Paris-operan brukade de placera recensenterna på första raden
ovanför orkesterdiket, för där såg man bra.
Man kunde se att det i logen till höger om scenen
låg en person på en säng eller schäslong eller nåt.
Folk kom in dit. Ingen visste att det var Nurejev.
I slutet applåderade folk,
folk var fängslade... Hela konkarongen.
Plötsligt kom han ut på scen och publiken blev som galen.
Den jublade och skrek och den här tragiska figuren i hatt-
-och en typ av slängkappa...
Folk stod upp och skrek.
Sen gjorde han nåt väldigt okaraktäristiskt.
Han gick emot oss, det var bara två steg, och höjde handen.
Det var en sista hälsning från en stor konstnär.
Dem han hade tillägnat sitt liv, vilket var dansarna och publiken...
Det var... De grät, förstås.
De jublade, men grät och kände en fruktansvärd sorg.
Det var ett strålande farväl.
Napoleon hade inte gjort det bättre.
Sista gången vi träffades var på sjukhuset.
Vi satt vid hans säng i två veckor.
På natten dog han.
Jag var med honom in i det sista.
Han var helt enastående.
Jag menar inte den Rudolf
som gjorde miner, skandaler eller andra billiga saker.
Jag menar mannen bakom. Mannen jag kände när han började hos Cuevas.
Mannen jag såg gå bort
mycket filosofiskt och med stor resignation på sjukhuset.
Han försvarade balettvärlden.
Han älskade balett.
Han var... Det var fint att se.
HANS DANSPARTNER
Han sov aldrig. Han var ute och rände jämt,
så han levde nog ett innehållsrikare liv
än nån av oss eftersom han aldrig sov.
Vi älskade vår "pas de deux" när vi var hopslingrade hela tiden.
Det var det sexigaste jag nånsin gjort på scen.
HANS DANSPARTNER
Han kämpade mot systemet
för att få utöva den konstform han älskade.
Han var hängiven och säker på sitt arbetssätt.
Han var en ovanlig person.
Han var inte bara en duktig konstnär och dansör.
Han var en ovanlig person
och jag är stolt över att ha fått vara en del av hans liv.
Min gäst Rudolf Nurejev kommer alldeles strax.
EN HIV-DIAGNOS FÖR NÅN I VÄST-
-ÄR INTE DEN DÖDSDOM DET EN GÅNG VAR-
-MEN SÅ ÄR DET INTE ÖVERALLT.
Han kommer direkt från scenen i Lincoln Center, några kvarter bort.
FINANSIERINGEN AV FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER-
-OCH BEHANDLING AV DE DRABBADE ÄR OTILLRÄCKLIG.
!AIDS HAR INTE FÖRSVUNNIT.
Rudolf Nurejev!
Vad har vi gjort? Jag har ingen aning.
Vill du ha ett glas vatten?
Du fick mer applåder än Mick Jagger.
VISADE DANSNUMMER:
"SVANSJÖN" WIENER STAATSOPER BALLET
"SYLFIDERNA" ROYAL BALLET
LA SCALA BALLET "TÖRNROSA"
"LE CORSAIRE" BALETTTÄVLING I MOSKVA 1959
"TÖRNROSA" MARQUIS DE CUEVAS COMPANY
SIR KENNETH MACMILLANS "ROMEO OCH JULIA"
Undertextning: BTI Studios Översättning: Martin Andersson